Nej!
Var tillverkades du?
Jag föddes...
...den 22 augusti, 1975.
Jag känner igen dig.
Jag hörde din röst på radion.
- Du är John Connor. - Det är klart att du känner igen mig.
Du skickades hit för att döda mig.
- För att döda ledningen. - Jag vet inte vad du pratar om.
Blair sa att du kan hjälpa mig att hitta den jag söker.
- Släpp ner mig nu. - Om jag släpper ner dig...
- ...så dödar du alla här inne. - Bara dig, Connor.
Jag bryr mig inte ett skit om dig. Jag kände inte ens till dig tidigare.
Du och jag...har varit i krig...
...sedan ingen av oss existerade.
Du försökte döda min mor, Sarah Connor. Du dödade min far, Kyle Reese.
Du ska inte få döda mig.
Kyle Reese är ombord på en transport, på väg mot Skynet.
Om jag hade velat döda honom, hade jag gjort det i L.A.
- Var hittade du den där saken? - Du skickade oss för att skydda civila.
- Han var en av dem. - Fanns det nån tonårskille där?
- Han var den enda kvarvarande. - Inte han, den.
- Den var den enda. Var inte naiv. - Den räddade mitt liv.
- Vad kommer att hända med honom? - Han kommer att demonteras.
- Du menar dödas? - Den kan ha information om Skynet.
Han är inte fienden. Jag har beskjutits av dem, och det är inte han.
Den räddade dig, endast för att kunna dödas oss alla.
Var inte orolig, vi klarar oss.
För min bror.
Nej!
- Connor vill träffa dig. - Vad vill han?
Tror du att han säger det till mig?
Ge mig den.
- Ska jag säga att du inte kommer? - Nej.
Håll koll på honom.
Jag har berättat allt jag vet, John. Skynet är hänsynslöst och oförutsägbart.
De kommer att använda dina bästa sidor mot dig själv.
Metoder jag inte kan förutspå, som jag inte kan hjälpa dig med.
När du tvekar... så följ alltid ditt hjärta, John.
Jag älskar dig.
Banden säger inget om maskiner med organ. Den saken där inne...
Jag trodde att jag kände fienden. Men den där...
...får det att kännas som att jag inte vet nåt.
Jag såg i dess ögon att den verkligen tror att den är mänsklig.
Den tror på allt den säger, och den säger att Kyle Reese finns i Skynet.
Om det är sant, kommer de att bomba min far-
-och resten av fångarna, och jag kan inte stoppa dem.
Tack.
Kom in!
Blair sa att du ville träffa mig.
In med dig.
Döda dem.
- Men Blair, då? - Hon har gjort sitt val.
Vi sticker.
- Vi är tillbaka på minfältet. - Jag har en plan.
- Mår du bra? - Ja.
Spring!
- Vad gör vi nu? - Min plan sträckte sig bara till bilen.
Jag drar till mig elden, du slår ut ljuset.
Jag ser honom!
Håll huvudet lågt!
- Är du oskadd? - Nu får vi ut dig härifrån.
Där är de!
Stanna på marken!
- Rör dig inte! - Var försiktiga.
Det här är Cockpit 5-1, vi ser maskinen.
Ta över mitt vapen!
Kontrollera floden!
Ser ni honom?
Vi kraschar!
Fall!
Ge mig din hand!
- Jag vet vad du är! - Det räcker! En pistol stoppar inget!
Ingen har skjutit dig i hjärtat!
Kyle Reese...finns i Skynet. Om du skjuter, är han död.
Jag kan få in dig.
Hur?
Se på mig.
Det är därför jag inte litar på dig.
Jag är ditt enda hopp.
Jag måste hitta den som har gjort så här mot mig.
Det måste du också.
Bestäm dig.
Du får in mig...
...och du säger var Kyle Reese är.
- Eller? - Ja.
Kontakta mig på den. Låt mig veta om han lever.
- Vad är du för nåt?! - Jag vet inte.
Mår du bra?
- Några spår efter honom? - Han är borta.
- Varför gjorde du det? - Jag såg en man, inte en maskin.
- Hur är det med benet? - Jag klarar mig.
Släpp henne!
Connor! Ledningen vill prata med dig.
- Är dina män redo, Connor? - Svar nej. Vi är inte redo.
Attacken måste avbrytas.
Vad pratar du om? Alla enheter är redo att attackera.
Avvakta åtminstone med attacken.
Jag har möjligheten att infiltrera Skynet och rädda fångarna.
Vi har inte tid med nån räddningsaktion!
- Du riskerar hela operationen. - Skynet har Kyle Reese.
- Då är det hans öde. - Nej, jag måste rädda honom.
Han är nyckeln till framtiden och det förflutna. Utan honom är allt förlorat.
- Nej, du håller dig till planen! - Om vi gör det, är vi alla döda!
Jag fråntar dig befälet. Du är inte längre med i Motståndsrörelsen.
- Jag hörde inte det där sista. - Inte jag heller.
Det här är John Connor. Om ni hör det här, är ni Motståndsrörelsen.
Lyssna noga. Om vi attackerar i natt är mänskligheten förlorad.
De vill få oss att slåss som maskiner, och att ta känslolösa beslut.
Vi är inga maskiner. Om vi nu beter oss som dem, varför ska vi då vinna?
Ledningen kommer att ge order om att attackera Skynet.
Jag ber er att inte göra det.
Om en enda bomb faller på Skynet innan soluppgången...
...är vår framtid förlorad.
Så var vänliga och avvakta.
Ge mig en chans att försvara den framtid som vi alla strider för.
Det här är John Connor.
Vad ska jag säga till din män när de upptäcker att du är borta?
Jag kommer tillbaka.
Jag kommer efter dig.
Kom igen, Marcus.
Signalen sänds ut med full styrka.
- Inled bombningen av Skynet. - Vi har fått tillåtelse att attackera.
Det här är Bakersfield. Jag lyder inte den sista ordern.
- Reno här. Jag avvaktar. - Samtliga enheter avvaktar.
De attackerar inte utan Connors order.
Kyle Reese? Ta er till transporten!
Finns Kyle Reese här?
Välkommen hem, Marcus. Vi visste att du skulle återvända.
Det var trots allt programmerat i dig.
- Du fullföljde det perfekt. - Vad är jag?
Du är en infiltrationsprototyp. Den enda av ditt slag.
Vi återupplivade dig. Advanced Cyberdyne...förbättrade dig.
Du är ju död.
Det här ansiktet är lättast för dig att hantera, men vi kan ta nåt annat.
Marcus... Vad skulle du annars vara, om inte en maskin?
- En människa. - Du kan inte längre kallas människa.
Acceptera det du redan vet - att du skapades av en anledning.
Att uppnå det ingen maskin har gjort.
Att infiltrera, hitta ett mål och att föra det målet till oss.
Du och jag har varit i krig sedan ingen av oss existerade.
Du försökte döda min mor, Sarah Connor.
Du får in mig... och du säger var Kyle Reese är?
- Eller? - Ja.
Kyle Reese!
Ta er till transporten!
Rör på dig!
I tider av förtvivlan tror folk på det de vill tro på.
Så vi gav dem det de ville tro på.
En signal, som Motståndsrörelsen trodde skulle få ett slut på kriget.
Vilket också stämmer, men det är de själva som blir utplånade.
Inte Skynet.
Återuppta attacken mot Skynet. Jag vill ha planen i luften, genast!
Nåt väldigt stort rör sig mot oss.
Losenko?
Vi har utplånat oss själva.
Skynet spårade vår signal. Vi ledde dem rakt till oss.
Våra bästa maskiner har upprepade gånger misslyckats med uppdragen.
Vi var tvungna att tänka radikalt. Därför tillverkade vi dig.
Vi skapade den perfekta infiltrationsmaskinen - dig Marcus.
Du gjorde det som Skynet har misslyckats med i alla år.
Du dödade John Connor.
Kyle!
Kämpa inte emot, Marcus.
- Glöm inte vad du är. - Jag vet vad jag är.
- Jag är bättre så här. - Du får ingen andra chans.
- Du kan inte rädda John Connor. - Vi får väl se.
Vi har fått ett meddelande från Connor! Han är i Skynet och behöver flyghjälp.
Vi sticker! Mot flygplanen!
Spring, Star!
Spring!
- Vad heter du? - Kyle Reese.
Håll dig nära mig.
Backa!
Skynda dig, Star!
T-800-maskiner.
Det är så många.
Försiktigt!
- Vad är det för nåt? - Bränsleceller. Maskinernas livskälla.
Kärnbränsle.
Tillräckligt för att jämna stället med marken.
Täck oss. Gör dig redo.
Spring!
In med er!
Kom igen!
Vi måste ta oss till transporten.
- Vart ska du? Jag lämnar dig inte! - Det gör du inte heller.
- Vem är du? - John Connor.
- John Connor är där inne! - Var?
- John Connor är där inne! - Följ med mig.
Connor!
Hjälp mig, Connor!
Det är Kyle, Connor! Hjälp!
Ditt jävla as!
Kom igen!
Vakna!
Nu sticker vi.
John...
Vi kan inte återvända till basen. Ledningen svarar inte.
Brådskande sjukvårdsärende. Kontakta kirurgerna. Det är Connor.
Hur länge?
Hans...hjärta...
- ...klarar det inte. - Han kommer att bli bra.
Kyle?
Ta den...
Du har förtjänat den.
Kate...
Ta mitt.
Marcus?
Alla förtjänar en andra chans.
Det här är min.
Vad är det som gör oss mänskliga?
Det är inget som kan programmeras.
Det kan inte läggas på ett chip.
Det är det mänskliga hjärtats styrka...
...som är skillnaden mellan oss och maskinerna.
En storm rasar i horisonten. Den kommer med vedermöda och lidande.
Slaget må vara vunnet, men kriget mot maskinerna fortsätter.
Skynets globala nätverk står ännu starkt, men vi slutar inte...
...förrän allt är förstört. Det här är John Connor.
Det finns inget öde, mer än det vi själva skapar.
Svensk text: SSG - SweSUB Group Memnock
www.SweSUB.nu - För bättre texter